FÖR ETT ÅR SEN
- Du är sen. - Jag kom så fort jag kunde.
-Jag är hungrig.
- Du är alltid hungrig nu. - Och grinig. Du har andra plikter.
Men mitt ansvar för dig är större. Det är jag som borde be om ursäkt.
Vad är det? Är det en storm?
Det är ingen storm. Det är magi. Kom! Vi måste söka skydd nu.
- Är det bra? - Jag tror det. Vad var det?
Snö! Vad har hänt?
Vi är tillbaka.
Det var en gång...
VÅR VÄRLD, ETT ÅR SENARE
- Hej. - Förlåt att jag är sen.
- Du tog väl killen. - Vilken optimist. Jag gillar det.
- Annars hade du ställt in. - Du känner mig så väl.
- Emma Swan får alltid sin skurk. - Och sin drink verkar det som. Tack.
- Hur gick det med Henrys vulkan? - Den var som Pompeji. Tack.
Jag övertygade honom bara om att inte använda riktig lava.
Lärarna uppskattade det. Ska vi äta? Jag är hungrig!
Är du nöjd? Är du nöjd med maten?
Mer än nöjd.
- Jag kommer strax tillbaka. - Okej.
Tack.
Vänta, jag ska bara göra en grej.
- Du! Du förföljer mig! - Skrik inte. Lyssna bara.
Jag gör inte det här så ofta. Jag är här för att be om ursäkt.
- För kyssen? - Jag försökte hjälpa dig att minnas.
- Dina föräldrar är i fara. - Du vet inte vad du snackar om.
Du tror att du är föräldralös. Allt du har trott är fel.
- Du känner inte mig. - Jag känner dig bättre än du själv.
Jag har bevis.
Ta en titt. Det här är en adress.
- Om du vill veta vem du är, gå dit. - Gå nu.
- Du var där för ett år sen. - Då var jag i Boston.
Min lägenhet brann, sen kom jag till New York.
- Regina har lurat dig. - Du är galen eller en lögnare.
Jag föredrar "stilig usling". Odåga?
- Ge mig ett skäl att inte slå dig. - Du tror mig verkligen inte.
Försök använda din superkraft.
Jag känner till den. Använd den för att se att jag talar sanning.
Att man tror på något gör inte att det är verkligt.
Du känner att nåt inte stämmer. Gå till den här adressen. Chansa.
Sen kommer du att vilja prata. Då är jag vid entrén till djurparken.
Gör det inte för mig eller dig. Gör det för din familj.
De behöver din hjälp.
- Hur har det gått? Stortrollen? - Besegrade.
- Vi bygger upp riket och våra liv. - Grattis.
- Är det så tydligt? - Hon är gravid, men jag mår illa.
Vi har mycket att fira. Ni är välkomna hos oss.
- Behöver ni något? - Bara hästar. Vi har vårt eget rike.
- Slottet blev förstört. - Ers majestät, ni ödelade allt.
- Inte allt. Hennes slott står kvar. - Självklart.
- Jag skyddade det. - Tekniskt sett är det Snös slott.
- Jag gifte mig till det. - Ja, det gjorde du.
Nu tar vi tillbaka det.
- Du ska följa med oss. - Du kan inte mena allvar.
Alla är förvirrade och behöver hopp. Det ger vi om vi är enade.
Du följer med oss. Du gillar det inte, men det är för allas bästa.
- Tack för gästfriheten. - Lycka till, allihopa.
Vi kan inte låtsas som om det här inte har hänt. Vi måste berätta.
Nej, du vet vad hon kommer att göra mot dem.
Om hon hör att vi dolde det så går det ut över vårt barn.
Vi har inget val. Vi måste lita på att de kan ta hand om sig själva.
Det är inte vårt jobb att rädda dem.
- Vad är det? - Ingenting.
- Hoppas du fortfarande är hungrig. - Jag är så mätt.
Minns du vår första träff? Du var dig själv.
Du gick inte med på middag, så jag bjöd på lunch och du beställde glass.
- Jag var tvungen att muta kocken. - Jag var nervös då. Nu är jag mätt.
Titta på den i alla fall.
Emma, jag vill inte skrämma dig, men jag kunde inte vänta. Jag älskar dig.
Jag älskar Henry och vårt liv. Jag vill att vi har en framtid ihop.
Emma Swan, vill du gifta dig med mig?
Skräckscenariot var "nej", men du gick ifrån notan.
- Jag tänkte betala. Jag skojade. - Förlåt. Det var inte...
Jag blev överraskad. Mycket har överraskat mig ikväll.
Överraskningen var visst ingen bra grej.
Det går för fort. Vi har setts i åtta månader. Jag har äldre matrester.
Ja, jag kastade dem. Det kan ha räddat ditt liv.
Hur vet vi...
- ...att det här är rätt? - Emma.
Jag har vetat att det här är rätt sen du kom in i min möbelbutik.
Varför tror du att din beställning blev klar för tidigt?
Jag ville träffa dig. Det verkade som bästa sättet att skynda på saker.
- Jag älskar det där bordet. - Det är en början.
- Jag älskar dig. Det vet du väl? - Ja, och jag älskar dig.
Jag är inte bra på att göra grejer snabbt.
Jag visste vem jag friade till. Vi behöver inte gifta oss snart.
Vi kan vänta ett år eller mer.
Vi kan vänta tills vi är 65 år och Henry redan har fått barn.
Jag vet bara att jag vill tillbringa resten av livet med dig.
- Får jag lite tid att tänka? - Så mycket du vill. Jag väntar.
- Mrs Cuse sa att du var tyst. - Inte tyst, bara koncentrerad.
Jag har äntligen kommit till nivå 23.
- Får en på nivå fem vara med? - På nivå 23? Lycka till.
- Vad sa du till Walsh? - Visste du om det? Hur?
Kom igen... Samma restaurang som första dejten. Det var lätt att se.
- Det var lätt att se i desserten. - Så, vad sa du?
- Stackars kille. - Jag sa inte nej.
- Men du sa inte ja. - Jag behövde tid att tänka.
Det är ett stort steg. Vi hade det bra, du och jag.
Vi skulle ha det bra om vi var tre.
Tycker du att Walsh är värdig att bli en del av vår familj?
Han är okej.
Mamma, alla killar är inte som pappa. Alla killar lämnar inte dig.
Han stack inte bara. Han skyllde på mig och fick mig i fängelse.
- Han vet inte ens att du finns. - Den här killen är inte han.
Han vill vara med dig, med oss. Han vill bo med oss.
- Jag vet att du gillar honom. - Hur?
Han är den första av dina killar som jag har fått träffa.
- När blev du så klok? - Efter nivå 16 när jag blev riddare.
- Butter, vi är som vanligt igen. - Vi är stiliga igen.
Benjamin Syrsa, är det du? Var har du varit?
Verkligen? Är det sant?
Okej. Okej!
Ers höghet. Enligt Benjamin landade 50 stycken från Storybrooke nära oss.
- De dyker upp överallt. - Bra. Då bygger vi upp riket fort.
- Be alla gå till drottningens slott. - Betrakta det som gjort.
- Du har mycket utrustning, Krok. - Förberedelser är viktiga.
Slottet är bara en dagsritt bort. Där finns allt vi behöver.
Det hade varit fint om jag skulle till drottningens slott.
- Följer du inte med oss? - Du är visst en uppmärksam prins.
- Vart ska du? - Ditt hem är här, mitt är skeppet.
- Du vet inte om det är här. - Regina sa hur den där saken funkar.
Alla ägodelar kommer tillbaka, så jag behöver bara hitta mitt skepp.
- Om du inte hittar det då? - Då tar jag ett annat. Jag är pirat.
Jag som trodde att du hade ändrat dig.
- Jag gillade inte att vara hjälte. - Emma är borta så du blir pirat igen.
Igen, min dam? Jag har alltid varit en pirat.
Hej.
Det Krok sa om att alla våra saker kommer... Är det sant?
- Vad söker du? - Kanske vi kan titta in hos min far.
Du har ont, men Rumplestiltskin är borta.
Kanske, kanske inte. Om han är där kanske han kan skicka mig till Emma.
Det är omöjligt. Priset för att komma tillbaka var total återställning.
Inga fler portaler. Vi kan inte gå tillbaka utan en ny förbannelse.
Vi måste gå vidare. Vi vet att du saknar dem, det gör vi med.
Även om vi kunde träffa dem skulle de inte minnas oss. Vi har bara ett val.
Om vi låter dem vara ger vi dem den bästa chansen.
IDAG
Mamma, har du det?
Brevet. Om jag inte lämnar in det idag får jag inte gå på museet.
Här har du brevet med tillåtelse.
- Mamma, är det nåt som händer? - Nej.
- Du oroar dig igen. - Nej, jag tänker. Det är annorlunda.
- Tänker du på Walsh? - Nej.
Jo, det gör jag. Kan du klandra mig för att tänka på nåt så avgörande?
- Jag vill bara att inget är fel. - Du letar jämt efter fel.
Det behöver du inte göra. Ibland kan man acceptera att saker är bra.
Jag måste gå. Jag vill inte bli försenad.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig med.
Flugpapper för mardrömmar. Neal.
Det är...
...inte möjligt.
Swan, det fungerade. Vad härligt att se dig.
- Varför sa du inte att Neal bor där? - Då hade du aldrig gått dit.
Vad planerar Neal? Hur vet han om Henry?
Jag är inte här på grund av Neal. Dina föräldrar är i fara.
- De har skickats till Storybrooke. - Vad pratar du om?
Jag låter nog galen, men det är sant.
Dina föräldrar behöver dig. Bara du kan rädda dem.
- Varför kom du om du inte tror mig? - Neal har Henrys kamera.
- Hur? - Det är bevis för det jag säger.
- Henry lämnade nog den i New York. - Det duger inte. Riktiga svar, tack.
Det får du bara på ett sätt. Drick det här.
- Nåt från en galning? Nej tack. - Då minns du allt du har förlorat.
En del av dig känner nåt. Är du inte skyldig att se om jag har rätt?
Vad säger du, min kära? Chansa, gör ett försök.
Säger du "kära" igen så blir du av med andra handen.
Du ska aldrig störa mig eller min son igen.
- Det här är killen som anföll mig. - Det var en kyss.
- Han erkände. - Du är gripen för överfall.
Snälla, du begår ett hemskt misstag. Swan!
Din familj behöver dig.
Du kommer att träffa dem igen. Emma och Henry.
Hoppas jag slipper förhäxa ett helt rike för det.
Du pratade med David om Rumple.
Vi såg aldrig hans kniv.
Jag tror att vi kan få tillbaka honom.
Reginas slott är bakom fjällen.
- Snö, du menar väl "vårt slott"? - Det tar tid att vänja sig.
Sist jag var där hade far just dött. Jag har drömt om att återvända.
Men jag trodde inte att det skulle bli med Regina.
Drottningen är borta.
- Vad gör du? - Följer du efter mig nu?
Vi blev oroliga, och det verkar befogat. Vad gräver du ner?
- Inget som angår dig. - Det får mig att tro motsatsen.
Vad har du gjort?
Är det ett hjärta?
Gå härifrån!
- Det är ditt hjärta. Eller hur? - Jag pratar inte med dig om det.
- Du saknar Henry. - Mindre än när det slog i bröstet.
Regina, det är inte lösningen.
Oavsett hur mycket smärta du känner kan du inte begrava den i skogen.
- Jo, det kan jag. - Du kommer inte att känna nåt.
Det är poängen. Jag kan inte gå runt och veta att jag aldrig får se Henry-
- och att han inte ens minns vem jag är.
Jag vet hur det känns. Jag tog farväl av min dotter för andra gången.
Henry med. Men jag lovar dig...
...att det blir bättre. Med det där.
Nu kanske det orsakar smärta, men det kommer att låta dig känna annat.
Vadå?
Det enda Henry alltid ville att du skulle hitta:
- Lycka. - Det går inte utan honom.
Hitta ett sätt, för Henrys skull.
Låt oss gå tillbaka till vårt slott.
Hörde du det? Det var något där.
I den där busken.
Det är inget här, om det inte har flugit iväg.
Det gjorde det!
- Vi måste söka skydd. - Nej.
Jag flyr inte från monster. De flyr från mig.
Regina!
- Den är för snabb. - Har du förslag?
Ducka!
Min dam, ni är skadad.
Det är "ers majestät", och jag mår bra.
- Tack skulle räcka. - Vi bad inte om hjälp.
- Jag är tacksam för hjälpen. - Jag heter Robin. Här är mina män.
- Snövit. - Äntligen möts vi.
Vi var efterlysta samtidigt.
Om du är Snövit, varför är du med henne?
Visa lite respekt, eller åtminstone återhållsamhet vid buffén.
Ni får ursäkta Lille John, men vi har flytt från era svarta riddare.
Ni förtjänade nog det. Vad var det där för något?
Ingen aning. Vi har aldrig sett något liknande.
Kom, vi måste varna de andra.
- Du vill väl prata om Walsh. - Varför säger du det?
- Du köpte godis åt mig. - Du har rätt, jag har tänkt på honom.
Kanske det som hände med din far har hindrat mig från att leva livet nu.
Kanske det är dags att jag börjar se framåt, att vi ser framåt.
Betyder det att du gifter dig med honom?
- Är det ett ja? Hur ska du berätta? - Jag sa inte...
Du kan säga det vid middagen ikväll.
Jag kan ha skickat mess från din telefon. Jag sover hos Avery-
- så att ni kan vara ensamma. Det är okej, mamma.
Om magkänslan säger att ni ska gifta er, lita på den.
Fasen, jag glömde nåt. Här...
Ta det och se om du klarar nivå 24. Vi ses där uppe.
- Vi ses. - Vi ses.
Hej! Vi måste snacka.
Swan, jag visste att du skulle komma. Jag har varit fängslad förut-
- men aldrig så brutalt. De tvingade mig att äta korv.
Vad är det här? Vi har aldrig bott i Storybrooke.
- Vi flög inte från Boston. - Tror du mig nu?
Du kan ha photoshoppat bilderna. De kan vara falska.
Varför såg du till att jag släpptes ut då?
Innerst inne vet du att nåt är fel och att jag har rätt.
- Hur kan jag har glömt allt? - Det finns en förklaring.
Inte nån som är vettig.
Om du dricker det här kommer du att förstå.
Om det du säger är sant...
- ...måste jag härifrån. - Ditt liv bygger på lögner.
Det är verkligt och rätt bra. Jag har Henry och ett jobb.
En kille som jag älskar.
Det kan finnas en man du älskar i livet du har förlorat.
Om du vill finna sanningen, drick.
Vill du leva att liv grundat på lögner? Lita på magkänslan, Swan.
- Henry säger alltid det. - Lyssna på din pojke då.
Krok.
Har du saknat mig?
- Trevligt att ses igen, Robin. - Detsamma, Baelfire.
- Det var länge sen. - Belle!
Hon behandlade en stackars tjuv bättre än jag förtjänade.
- Hon gör ofta det. - Berätta om er resa.
- Fann du din son i Landet Ingenstans? - Ja.
- Jag ser inte pojken här. - Det är komplicerat.
Han är i säkerhet med sin mor.
Vad tycker du om vår nya vän? Kan vi lita på honom? Han är en tjuv...
Se det från hans synvinkel. Hur tror du att han ser dig?
Jag förstår vad du menar.
- Han är rätt söt. - Han luktar som skogen.
- Titta. - Vad har hänt?
Det ska jag ta reda på.
En skyddsförtrollning. Hela slottet är omgärdat av den.
- Kan du inte ta bort den? - Då skulle jag väl göra det?
- Nej, nån har tagit över den. - Vem är där inne?
Jag ska ta reda på det. Ingen sitter i min stol eller tar vårt slott.
Folk är rädda. Vi måste få dem i säkerhet.
- De är trygga när den där inne dör. - Att rusa in är en dålig idé.
Sherwoodskogen är trygg. Den ligger nära.
- Vi har mat och gömställen. - Har ni vapen?
- Massor. - Okej. Visa vägen, men vi återvänder.
- Den som gjorde det här ska få lida. - Regina, det är vårt hem.
Vi ska göra det tryggt igen.
Snö och drottningen blev vänner.
Jag hade tråkigt och ville till mitt liv. Mitt liv som pirat.
Skönt att du inte har förändrats.
Jag hade inget i Den förtrollade skogen. Varför skulle jag stanna?
Allt var bra tills jag fick ett meddelande-
- om en ny förbannelse som hade tagit alla till Storybrooke.
Enligt meddelandet var du vårt enda hopp.
Kom du ända hit för att rädda min familj?
Jag kom för att rädda dig.
- Vem kan ha gjort det? - Nån som kan nå den här världen.
- Några mer specifika tankar? - Nej. Du är frälsaren, inte jag.
Vet du vad jag var igår? En mor.
Du stack hål på bubblan. Att dricka drycken var som att vakna ur en dröm.
- En riktigt bra dröm. - Du har det viktigaste: Din son.
- Hur ska jag förklara det? - Jag har inte mer minnesdryck.
Jag får komma på vad jag ska säga till honom.
- Vem är det? - Walsh. Henry bjöd in honom.
- Jag kan få honom att gå. - Nej.
Mina minnen är inte verkliga, men det är han och våra åtta månader ihop.
Jag är skyldig honom en förklaring.
- Vad ska du säga? - Jag vet inte.
Jag bryr mig för mycket om honom för att dra in honom i det här.
Vänta här.
Förlåt, det är rörigt hos mig nu.
Du får vara romantisk utan att låtsas som om det har med städning att göra.
Walsh...
Jag kan inte gifta mig med dig.
- Det var för tidigt. - Det är inte det.
- Jag måste hem och fixa grejer. - Hem?
Du sa att du var föräldralös och bara hade Henry.
Det var inte en lögn. Jag har förträngt en del av mitt liv.
- Du kan omöjligen förstå. - Hur vet du det? Vad har förändrats?
- Nån från mitt förflutna dök upp. - Henrys far? Ett annat ex?
Det är inget sånt. Han är mer som ett spöke.
Ska det vara en tröst att du föredrar ett spöke?
Det gör ont att behöva lämna oss och hela mitt liv.
Om du älskar det här livet, behåll det. Stanna. Stanna bara.
Jag kan inte. Jag önskar att du kunde se det så som jag ser det.
Jag önskar att du inte hade druckit drycken.
Va?
Du kunde inte låta det vara bra.
- Vad snackar du om? - Det är synd.
- Jag gillade dig faktiskt. - Vem är du?
Verkligen?
Swan? Vad i all världen var det?
En påminnelse om att jag aldrig var i trygghet.
Det jag trodde jag kunde få ligger inte i frälsarens öde.
Vi åker imorgon.
Mamma?
- Mamma! Du förstör äggen. - Ja.
- Får jag ställa en fråga? - Visst.
- Tror du på magi? - Självklart.
Och tandfén, tomten och påskharen.
Om det ger en present tror jag på det.
- Du tvivlar på ditt beslut. - Jag ville bara inte ha pannkakor.
Om Walsh.
Jag tog rätt beslut. Det är jag säker på.
Det blir bara du och jag ett tag.
Så länge du är lycklig.
Det är gott, men jag måste till skolan. Du försov dig.
Nej, ingen skola idag. Vad sägs om att åka på en resa?
- Som en semester? - Jag har ett nytt fall i Maine.
Det kan ta tid. Vi borde åka. Det blir ett äventyr.
Ingen skola? En resa med dig? Såld.
Bra, för jag har redan packat. Vi åker nu.
Väntar du besök?
Ja.
- Är du redo, Swan? - Hej.
Henry, det här är Kilian. Jag hjälper honom med ett fall.
- Har du rymt? - Han är fortfarande argsint.
- Han är en klient. - Varför har du såna kläder?
- Gör nytta och ta bagaget.
- Ska vi verkligen åka? - Ja.
Jag behöver bara en sista grej.
Den är verkligen tillbaka. Jag är verkligen tillbaka.
- Lika mysigt som du minns det? - Lika förhäxat som jag minns det.
- Det är bättre. - Hur ska du förklara det?
Det är ditt problem. Kanske det hjälper hans minne.
- Sist tog förbannelsen allas minnen. - Vi vet inte vad som händer nu.
Det ska jag ta reda på. Passa Henry. Skräm honom inte. Låt honom sova.
Vart ska du?
Jag ska prata med mina föräldrar.
Hej.
Stäng inte dörren. Jag heter...
- Emma! - David?
- Du minns. - Du med.
- Självklart. Vad gör du här? - Krok sa att ni var förhäxade.
Vi är tillbaka, eller så åkte vi aldrig. Vi vet inte.
- Vi är fångna igen. - Men ni vet vilka ni är.
Vi vet inte vem som gjorde det, men det senaste året är utplånat.
Vi minns bara att vi tog farväl av dig. Det känns som igår.
Men om du inte minns, hur vet du att det har gått...
Emma?
...ett år?
Som du ser har mycket hänt.
- Vi vet bara inte vad. Året är borta. - Vem fasen kan ha gjort det?
Skaffade du det jag behöver?
Visa mig.
Är det hennes blod? Drottningens?
Vad fint.
Nu får jag min hämnd.
Naturligtvis får jag det.
Drottningen är kanske ond-
- men jag är en ond häxa, och de vinner alltid.